- Vad är det här? - Se till att packa det här.
- Vi blir aldrig klara i tid. - Jo då.
Du får dricka när vi har packat klart.
Ja då.
Vi kan inte ta med oss en halvtom flaska.
KLINIKEN ÄR STÄNGD
VI SKA FLYTTA HÄRIFRÅN
CHIAKI ONO - LÄKARE
Ja?
Jag kommer.
Jag är ledsen attjag stör så sent.
Mitt barnbarns feber vägrar ge med sig. Kan ni ta en titt?
Stig på. Vi ska flytta, så det är rätt stökigt.
- Slå er ned där det finns plats. - Minoru...
Vi har en patient!
- Min fru tar hand om barnen. - Stig på.
Det är trångt där inne. Du får gå in ensam.
Jag vill inte ha en spruta!
Minoru! Sluta nu!
- Du behöver inte vara rädd. - Jag ber om ursäkt.
Det gör inget. Låt det bara ligga.
Du har lite feber.
Var inte rädd.
- Den här mannen... - Vem då?
- Känner ni honom? - Nej.
Hur skulle jag kunna glömma honom? Kanichiro Yoshimura...
Mannen som jag hatade...
...och min kamrat i Mibus vargar under oroligheterna när shogunen föll.
Den nya enheten, eller Shinsengumi, bildades 1863.
Förläggningen låg i Mibu i Kyoto-
- och dessa herrelösa samurajer skulle upprätthålla lag och ordning-
- i en tid då shogunens makt var på upphällningen.
Första gången jag såg Yoshimura var bland en grupp rekryter...
...som valts ut av vår vice befälhavare - Toshizo Hijikata.
Jag ska läsa upp namnen nu.
- Först: Kanichiro Yoshimura. - Ja.
Från Oshu-klanen i Morioka. Hokushin ittoryu-skolan.
- Det är din skola, lto. - Jag har aldrig sett honom.
Nagakura-san...
- Vad sägs om att prova riktiga svärd? - Souji...
Det är ingen fara. De är inte slipade.
- Ni tränar väl inte med riktiga svärd? - Det stämmer.
Ta det lite lugnt med mig.
Han kan missa. Sätt på ett skydd.
Javisst.
Jag kan också missa. Ni borde också ha ett.
Det behövs inte.
Det var uppenbart att han hade dödat.
Det räcker!
- Inte illa. - Jag tackar ödmjukast.
- Yoshimura! - Ja?
Man måste vara skicklig för att kunna mäta sig med Nagakura.
Ni kommer att arbeta med honom som fäktningsinstruktör.
Går det bra, lto? - Toshizo?
Ska jag bli...
...en Shinsengumi-instruktör?
Tack så hemskt mycket.
Och nu...
...harjag något att meddela.
Tani... - Masatake...
Kom hit.
Välkomna. Jag kan ta ert svärd.
Sanjuro Tanis yngre bror Masatake-
- kommer att adopteras av min familj.
Han kommer att heta Shuhei i fortsättningen.
Jag ber er alla att ge honom ert stöd.
Jag ber också om det.
Tennen-skolan har nu en arvinge.
- Vad håller du på med?! - Flytta på dig.
Saito-san.
Ni hade bara behövt be om platsen.
Nu ska jag underhålla er.
Jag har något extra åt er.
Kondo var en hygglig karl, men han var en snobb.
Han törstade efter societeten och befordrade dårar-
- och adopterade därför denne yngling-
- i stället för Okita, som borde ha efterträtt honom.
Saito-sensei... Varsågod.
Jag heter Kanichiro Yoshimura.
Jag är ny och ville att ni skulle veta vem jag är.
Vilket rike kommer ni ifrån?
- Rike? - Ja.
Jag kommer från Morioka i Nanbu.
Det är en vacker plats. Varsågod.
I söder ligger Hayachine...
...med Nansho och Azumane i väster. I norr ligger lwate och Himekami.
Nakatsufloden kommer från bergen-
- och rinner samman med Kitakamifloden.
Det är en underskön plats.
Det finns inget liknande i hela Japan.
Varsågod.
I går natt drömde jag om min lilla flicka.
Hon är sin mor upp i dagen, och hon var den vackraste flickan i byn.
Jag har inte fått träffa henne på länge...
En vidrig landsortssamuraj, som skröt om hemmet och familjen.
Närjag begav mig därifrån...
...var hon bara fem år.
Men redan då...
...var hon så söt att hon tog andan ur en.
Det hade gått en månad sedan jag hade dödat någon.
Min son Kaichiro är lika flink med svärdet som med böckerna.
Det sägerjag inte bara som hans far.
Han blir en bra samuraj.
Jag beslutade mig för att döda honom.
Varsågod.
Kan ni göra mig sällskap hem?
Hur sa?
Jag är berusad, och gatorna är inte säkra.
Javisst.
- Här blir bra. - Här?
Man kan gå för långt när man skämtar. Varför gör ni så här?
Jag behöver inte en anledning.
- Vill ni döda utan anledning? - Jag tycker inte om dig.
Dö!
Jag kan inte tillåta det här. Jag vägrar att dö.
Jag menade inte allvar. Det var bara ett test.
Jag ber er att inte testa mig igen.
Vill du inte dö? Det passar inte en samuraj.
Ingen vill dö. Är ni så annorlunda?
Jag bryr mig inte. Jag lever bara för att ingen har dödat mig.
Jag är annorlunda. Jag dödar för attjag inte vill dö själv.
För att ha brutit mot våra regler har Takito Seyama beordrats-
- att begå seppuku.
När han har skurit upp magen ska ni hugga av hans huvud.
- Vad har han gjort? - Det angår inte er.
Misslyckas inte.
Jag följer order.
Skynda på.
Nej! Sluta!
Jag beklagar.
Förlåt mig.
Betalning. Gå och roa er i Shimabara.
- Vill ni inte ha det? - Jag kan inte ta emot det.
Jag förstår.
Hijikata-sensei...
Som ni vet gjorde omständigheterna-
- det hela till en svår uppgift.
Jag fick ett hack i mitt svärd.
Kan ni tänka er att bekosta ett nytt svärd?
Det borde räcka. Namnet på er klingas smed är okänt.
Ni är generös.
Jag tackar ödmjukast.
- Vad är han för samuraj? - Han är något alldeles extra.
Var sitter hacket?
Mitt svärd är lika slitet som jag.
Shinsengumi var en steril blomma under shogunatets nedgång.
Och den här fifflaren lade beslag på allt han kunde.
Vi ska försäkra oss om att det inte är smittsamt.
Det tar en stund till.
Jag beklagar. Jag dök upp vid ett olägligt tillfälle.
Vill ni ha något att dricka?
Många patienter betalar med alkohol.
Vi flyttar ut i morgon, och vi har kvar allt det där.
Jag vet inte vad jag ska säga...
Jag hade hört att man kunde betala med alkohol.
Om ni gav mig pengar skulle jag bara köpa mer att dricka för dem.
Tack så mycket.
- Ta något att dricka. - Tack så mycket.
Är det er far?
Nej.
Han var min lärare.
Morioka ligger 140 ri från Edo.
Det ligger vid slutet av Oshu-vägen och är inte lika rikt som de västra delarna.
Att försvara sig mot någon som är rikare-
- är inte en lätt sak.
I Morioka klyver körsbärsblomman sten för att kunna blomma.
I Morioka blommar magnolian även när den är vänd mot norr.
Vänta inte på våren, och på att det ska bli varmt och skönt.
Klyv stenen.
Var före er tid.
Ta för er och blomma.
Yoshimura- sensei var en samuraj av låg börd-
- som var klok och skicklig med svärdet.
Vår klan gjorde honom till lärare vid skolan.
Chiaki-dono.
Ni blottar kroppen. Håll ner armarna.
Bra, Kaichiro.
Hans son Kaichiro var stark som sin far-
- och varsam.
Hur gick det?
Mitsu...
Jag är hemma, Shizu.
Välkommen hem.
God dag, Ono-sama.
Stig på.
Mitsu...
Yoshimura- sensei fick kämpa för att upprätthålla skenet.
Det var svårt för honom att försörja sin familj.
Men i mina ögon...
...verkade de lyckliga.
Men en dag lämnade han klanen-
- och sin familj.
Att lämna klanen betraktades som förräderi då.
Men det som verkligen förvånade mig var att en man-
- som prisade Nanbu-samurajernas höga ideal-
- och var så stolt över Nanbus vackra natur, skulle kunna överge det.
Din pappa är en förrädare!
En skam!
Han borde dö!
En äkta samuraj ber om ursäkt genom att skära upp magen.
Sluta!
Jag har något att säga.
Yoshimura-sensei tjänade min far Jiroemon Ono.
En överordnad är ansvarig för sina underordnades synder.
Om Kaichiro måste begå harakiri, måste jag också göra det.
Vill ni det?
Hur mår du?
Jag beklagar att ni var tvungen att göra det där, Chiaki-dono.
Jag led när jag såg hur det påverkade Kaichiro.
Det började med Kaichiro, men hela familjen-
- tvingades lämna klanen och söka skydd hos släktingar.
Vindspel!
Vindspel till salu!
Bra gjort.
Kanichiro Yoshimura.
- Ja. - 2 ryo, 3 bu, 3 shu.
- Bra gjort. - Jag tackar ödmjukast.
- Nästa! - Tatsunosuke Nishimura.
Tack ska ni ha.
2 ryo, 1 bu, 2 shu.
- God dag! - Välkommen åter.
- Kan ni skicka det här? - Självfallet.
Jag har ett brev åt er.
- Jag tackar ödmjukast. - Jag ska skriva ut ett kvitto.
Käre far.
Jag har läst ert brev-
- och det gläder mig att ni mår bra.
Mor och Mitsu mår bra-
- och Keijiro lär sig både att prata och att vara busig.
Jag arbetar ute på fälten-
- och fortsätter att öva med svärdet.
Ibland ropar Mitsu "pappa"i sömnen.
Jag skulle gärna komma till Kyoto-
- och tjänstgöra med er som samuraj.
Jag tar hand om familjen, så var inte orolig.
Allmosor!
Allmosor åt de fattiga.
Morioka hade lidit svårt av hungersnöd i flera år.
Jag började bli orolig för Kaichiros skull-
- när jag en dag fick syn på honom.
Kära Shizu, Kaichiro, Mitsu och Keijiro...
Mår ni bra?
Kaichiro!
Jag ber om ursäkt, Chiaki-dono.
Du behöver inte buga för mig.
- Vi är vänner. - Förlåt mig!
Kaichiro! Kaichiro!
Jag förstår...
Är det så Kanichiro har försörjt sin familj?
Varför lämnade Yoshimura-sensei klanen?
Ni kunde väl ha gjort något, far.
Jag kan inte ta hänsyn till mina egna känslor.
En man som lämnar klanen är inte värd vår uppmärksamhet.
Vi har förlorat ansiktet.
Så ryktet att han anslöt sig till Shinsengumi...
...är alltså sant.
Min far och Yoshimura- sensei föddes i samma förläggning.
Hans far var en samuraj av låg börd.
Min far bodde där med sin mor.
Men helt plötsligt skedde en statusförändring.
Familjen Onos son blev sjuk och dog.
Min far var son till Onos konkubin och blev ny arvinge-
- till en besittning värd 400 koku.
Det är med tacksamhet som jag tar plats i huset Ono.
Även om jag är av enkel börd...
Som en konkubins son-
- kunde han inte sätta sig upp mot familjens överhuvud.
Han fick säkert kämpa för att undertrycka sina känslor.
Trots, eller kanske på grund av, skillnaden i status mellan dem-
- var Yoshimura- sensei den enda han kunde prata med.
Men...
- Lämna klanen?! - Ja.
Jag har hört om stora förändringar. Jag måste ta chansen-
- att dyrka kejsaren, kasta ut barbarerna och försvara shogun.
Tror du verkligen attjag går på det där?
Jag vet att det är svårt när skörden slår fel.
Men Kanichiro...
Förstör inte för dig själv genom att lämna klanen.
Vad ska jag ta mig till utan dig?
Jag står fast vid mitt beslut.
Varför, Kanichiro?
Har vi inte alltid varit vänner?
Jag ber dig...
Jag beklagar verkligen.
Dåre! Det är ett brott att lämna klanen. Jag tolererar det inte!
Så sa min far. Först senare fick jag reda på att Yoshimura- sensei-
- hade fått ett kreditiv av honom innan han reste.
Varför...
...har ni det där fotografiet?
Om det inte är er far...
Han var en vän till min far...
...eller snarare far till en av mina vänner.
Ni var nog ungefär lika gamla.
Har ni hört talas om Shinsengumi?
Tja...
De var väldigt mäktiga, eller hur?
De var värdelösa i den nya tidsåldern.
Farfar. Jag vill hem.
Var nu duktig och gör som doktorn säger.
Om du inte gör som hon säger blir du inte bättre.
Nu!
Vi är Shinsengumi och har ett ärende här!
Dö!
- Det är en av era män. - Vem då?
- Han dog omedelbart. - Sanjuro Tani? Vem gjorde det?
Jag vet inte.
Han hittades framför Gion-helgedomen i morse.
- Tani? - Han hade blivit högfärdig.
De andra uppskattade inte det.
- Menar du att en av oss gjorde det? - Vi undersöker saken.
Mördare!
- Sluta! - Du gjorde det här!
Att tjäna shogun är inte mord.
Shuhei!
Saito-sensei... Jag skulle vilja fråga er en sak.
Går det bra?
Ett skickligt hugg mot bröstet.
Hugget börjar till vänster.
Det är en sak till.
Ett stick i hjärtat från vänster om ryggraden.
- Shinohara-sama tror att de var två. - Ettjobb för två.
Nej. Jag tror att förövaren var ensam.
Efter hugget, men innan han föll, så gjorde mördaren slut på honom.
Han måste vara skicklig med svärdet.
Jag har alltid hört att vänsterhänta är det.
Innan man sticker vrider man svärdet.
Så här.
Från höger...
...stämmer det inte med såret.
Men...
...från vänster...
Hur som helst...
...så var det skickligt gjort.
Helt enkelt lysande.
Men våra regler...
...förbjuder privata vendettor...
...Saito-sensei.
Har du nämnt det här för någon annan?
Nej.
Tänker ni dra ert svärd mot mig?
Shinsengumi är ett pack dom är villigt att dö-
- och som av någon anledning passar mig.
Håll dig ur vägen.
Nåväl.
Kan ni ge mig lite pengar-
- för att hålla tyst om det här?
Varför går du där?
Jag är rädd för er vänstra arm.
Jag tänker inte dra mitt svärd.
Gäller det här oss?
Är vi...
...Mibus vargar?
Jag tackar ödmjukast.
Jag vill inte ha ditt tack.
Välkommen.
Jag beklagar attjag stör.
Hon är inte mycket att titta på, eller hur?
- Varsågod. - Tack så mycket.
Jag gillar inte vackra kvinnor. Alla som kallas "vackra" är vidriga.
Vi är ändå inte bättre än en säck gödsel.
Så vackra!
Jag ber om ursäkt.
På er brytning låter det som om ni kommer från Oshu.
Jag har arbetat överallt uppe i norr.
Sen såldes jag till en bordell i Shimabara här i Kyoto.
Jag förstår.
Det visste inte jag.
Min herre gillar inte att man pratar.
Man kan aldrig prata för mycket om sitt hem.
Hon är vacker.
Jag ska gifta mig med en flicka från trakten.
Jaså?
Vem är det?
Flickan vi såg på sommarfestivalen - Shizu.
Shizu?
Jag förälskade mig i henne direkt.
Gjorde du?
Jag förstår...
Idiot!
Behagar du skämta? En bonddotter?!
- Hon skulle kunna adopteras... - Gör henne till din konkubin.
Du kan behålla henne tills du gifter dig på riktigt.
Det kan vi tillåta.
Stanna.
Vad är det, fröken?
Behöver ni förrätta era naturbehov?
Vänta!
Stanna här!
Vänta!
Kanichiro!
Shizu!
Vad gör du här?
Det är härjag vill vara.
Jag vill gifta mig med dig.
Shizu...
Kanichiro!
Shizu...
Ge tillbaka flickan.
Shizu...
...ska bli min maka.
Jiroemon får henne inte. Säg det till honom, Sasuke.
Det kan du inte göra.
Från och med i dag... är du min maka.
Jag tänker inte låta någon röra dig.
Shizu!
Kanichiro!
Jag har fått information från Edo.
Vi i Shinsengumi kommer att tjäna direkt under shogun.
Vi måste koncentrera oss på vår uppgift.
Vi måste försvara shogunatet och familjen Tokugawa.
Kondo-sensei...
Menar ni verkligen att vi kommer att bli hatamoto?
Det stämmer. Är ni missnöjd med det?
Nej...
Nej, inte alls.
Fårjag ställa en dåraktig fråga?
Kommer vi att få en ersättning som motsvarar denna ära?
Ersättning?!
"All personal får en titel och fyrtio säckar ris."
- Fyrtio?! - Det stämmer.
Tack så hemskt mycket.
Kondo-sensei. Jag tackar er med hela mitt hjärta.
Ito-sensei... - Hijikata-sensei...
Tack så hemskt mycket.
Jag vill tacka er alla med hela mitt hjärta.
Jag tackar ödmjukast, Yoshimura-sensei.
Saito-sensei...
Jag tackar ödmjukast.
Ni där i mitten. Stå stilla.
Håll andan.
Ett, två, tre...
...fyra, fem, sex...
...sju, åtta, nio, tio.
Bra gjort. Det var allt.
Vems tur är det?
- Yoshimura! - Ja?
Låt honom fotografera dig. De lär gilla det där hemma.
Nej, men tack ändå.
Var inte orolig. Vi betalar för det.
Ja, om ni vill så...
Bara jag?
- Mina herrar! - Bara ni.
- Kondo-sensei! - Saito-sensei! - Stå stilla.
Rör er inte. Håll andan.
Ett, två, tre...
- Vart ska ni flytta? - Manchuriet.
- Det är långt härifrån. - Ja.
Vid det här laget hade Shinsengumi splittrats i två fraktioner.
Det gällde hela landet. Shogun slogs mot de sydvästra klanerna-
- som ville att kejsaren skulle styra landet.
Shinsengumi kunde inte stå emot förändringarna.
- Kan jag få träffa er i kväll? - Javisst.
Det blir bra så. Lämna oss.
Vår uppgift är att skydda hovet. Vi är lojala mot kejsaren.
Under Kondo är vi bara shoguns hundar.
Med tanke på omständigheterna trorjag att det är ett misstag.
Vi måste lämna Shinsengumi.
Jag blev inte överraskad.
En räv tänker själv, medan en hund lyder blint.
Vi vill ha er på vår sida.
Vi behöver era svärd.
Vi kommer att bli kejsarens livvakter.
Ni kommer att tjäna dubbelt så mycket som under shogun.
Ni behöver inte bestämma er nu.
Närjag lämnade min klan svek jag en herre.
- Jag tänker inte svika en till. - Yoshimura... - Saito...
Som jag ser det är Tokugawa- shogunatet redan förlorat.
Andra har gett sig av. Katsura från Choshu och Sakamoto från Tosa...
Nej!
Jag kan inte.
Yoshimura! Tänk på framtiden.
Jag blev också förvånad att Yoshimura inte gick att köpa.
- Ni borde inte vara samurajer. - Tänk på er plikt.
- Ni borde skämmas. - Shinhara!
Försvinn från Kyoto!
Jag följde med lto...
...men bara för att kunna förse Kondo och Hijikata med information.
Vi måste göra oss kvitt alla som inte är lojala mot kejsaren.
Absolut. Alla som inte förstår vad som håller på att hända-
- är i vägen för oss.
Utan Kondo och Hijikata skulle Shinsengumi kollapsa.
Det är lätt att säga, lto-san.
Om inte Saito-san hjälper oss.
De räknade med mig.
Ito var en räv, precis som Okubo från Satsuma.
De kände igen en varg när de såg den.
Var försiktig.
Herre...
Yoshimura förde vidare mina meddelanden till Hijikata.
Det var ironiskt.
Jag beklagar att en kvinna måste göra något så farligt.
Jag är inte ett dugg rädd. Jag gör det gärna.
Ta gärna några dango. Jag gillar dem.
- Det görjag också. - Bra.
Tack så mycket.
Bara tanken på att en kvinna kan vara till hjälp-
- gör attjag känner mig stark.
När vi träffades i Shimabara kom han tillbaka dagen efter-
- och köpte mitt kontrakt.
Jag blir stolt när han säger attjag inte är mycket att titta på.
Hela min familj led svårt under hungersnöden.
Han är den ende som har hjälpt mig.
- Han förbarmade sig över mig. - Jaså?
- Prova lite. - Det är bra, tack.
Jag avslöjade ltos plan-
- att döda Kondo och Ryoma Saka- moto, som inte ville använda våld-
- för att störta shogun.
Väldigt intressant.
Döda lto.
Jag kunde inte döda Kondo, så jag dödade deras andra måltavla.
Välkommen hem.
Håll dig borta från Shinsengumi. Träffa inte Yoshimura igen.
Jag måste gömma mig. Håll dig borta härifrån.
Varför måste jag ge mig i väg härifrån?
Jag har tagit en stor risk och har tur om jag överlever.
Om vi är tillsammans blir du också en måltavla.
Här...
Det är en avskedsgåva.
- Jag bryr mig inte. Jag stannar här. - Jag vill inte att du blir dödad.
Adjö.
Jag vill inte ha det.
Tänk på dig själv.
Jag förstår precis vad du menar.
Men jag behöver inte något från dig.
I stället kan du väl i kväll...
...älska med mig.
Håll om mig är du snäll.
- Vad har hänt? - Ryoma Sakamoto har blivit mördad.
Jag brydde mig inte om vem som hade mördat Ryoma.
Jag visste det bättre än någon annan.
Hallå?
Nui-dono?
Fårjag stiga på?
Nui-dono?
Nui...
Nui-dono!
Shizu...
Shizu!
Shizu! Shizu!
En samurajs maka begår inte självmord för att andra ska få mer att äta.
Låt mig vara.
- Shizu... - Låt mig dö!
Shizu!
Du får inte.
Du får inte göra det.
Då så...
Låt mig dö och använd min kropp som mat.
Jag kan inte fortsätta ställa till med problem för dig.
Shizu...
Far! Far!
Var inte arg på mor.
Jag är inte hungrig. Jag behöver inte äta.
Far!
Jag tänker inte låta det här hända igen.
Den enda pliktjag har är mot dig.
Ingen annan.
Som lärare...
...och fäktningsinstruktör...
...kan jag aldrig tigga pengar här i Morioka.
Men jag vet...
...att utan pengar kommer ingen av er att överleva vintern.
Kaichiro...
Mitsu...
Även om jag...
...överger min klan för att försörja oss...
...kommerjag aldrig att överge er.
Shizu...
Ta hand om vårt ofödda barn.
- Älskade... - Sluta!
Det måste verka som om jag lämnat er utan att säga något.
Vi kan inte ta avsked av varandra.
Då så... Jag går.
Älskade!
Far! Far!
Far...
Gå hem. Ni får inte ta farväl.
Det ska jag inte.
Men håll om Mitsu en sista gång.
Hon borde inte få se sin älskade far försvinna utan att säga något.
Pappa...
Mitsu...
- Mitsu... - Pappa...
Mitsu...
- Mitsu... - Pappa...
Gråt inte, far.
Jag önskar bara att omständigheterna hade varit lyckligare.
- Saito-dono är tillbaka. - Varför det?
Jag vet inte.
- Saito-dono... - Flytta på er!
Jag var trött på att gömma mig och återvände till Shinsengumi-
- trots att jag visste hur illa ställt det var där.
Det var delvis därför som jag återvände.
Jag beklagar att ni fick en så otrevlig uppgift.
Jag vill inte ha era beklaganden. Ur vägen.
Saito-sensei...
Nui-dono...
Vad är det med henne?
Hon begick självmord.
Jag förstår.
Jag ordnade med hennes begravning vid Koenji-templet.
Lägg dig inte i.
Han var den ende som kände till mina innersta tankar.
Tänker du döda mig?
En landsortssamuraj som inte bryr sig om nåt?
Spelar inget någon roll så länge du får betalt?
Girigbuk!
Legoknekt!
Hur mycket får du för att döda mig?
Jag beklagar verkligen.
Allt gick utför efteråt.
Shogun drog sig tillbaka, och kejsaren fick politisk makt.
Härskaren över Aizu var befälhavare i Kyoto-
- och när han avsattes fanns det inget kvar för oss att göra.
Okita var döende i tuberkulos-
- och Shinohara, som hade stött lto, hade skjutit Kondo.
Shinsengumi var med och tog upp kampen-
- mot de sydvästra klanerna.
Att slåss var allt vi kunde.
Ono-sama...
Sträck på ryggen! Ut med bröstet!
Vi är krigarna från Mibu!
Är ni klädda ordentligt?
Om kläderna inte sitter som de ska kommer ni att dö.
Även om ni skulle falla får ni inte tappa svärdet!
Fortsätt hugga!
Om styrkan skulle sina griper ni tag i fienden med händerna.
Gör vad helst som krävs, och kom tillbaka levande.
- De kommer! - Shinsengumi är här.
Det var vansinne. Svärd mot gevär.
Svärdets tidsålder var en del av det förflutna.
NANBUKLANENS DOMÄN, OSAKA
Jag har en rapport.
Shogunens styrkor retirerar.
Den sydvästra armén förföljer dem.
- Vinner de? - Ja.
Kunde inte Shinsengumi göra något?
Shinsengumi?
Det var inget.
Vi flydde med shogunens styrkor.
De andra klanerna övergav oss.
På katastrofens rand spelade vi ut vårt sista kort.
Hur är det?
Ta något att äta.
Ät.
Ät långsamt.
Saito-sensei...
Jag fick Aizu-folket att dela med sig av sina förråd.
Varsågod.
Har du ätit något?
Nej.
Var det där det sista?
Varför sa du inget?! Lät du mig ta det sista?!
Jag är van att vara hungrig.
Det här blir bra för mig.
Din jävel! Jag hatar dig!
Varför bryr sig en skitstövel om en annan får äta sig mätt?
Alla försöker döda varandra-
- så varför bryr du dig om jag får något att äta?
Saito-sensei... Jag kan inte andas.
Yoshimura... Försvinn härifrån.
Vi kommer att dö här...
...oavsett vad vi själva vill.
Men jag vill inte att du dör.
Inte någon som du.
Saito-san...
Jag är... en Nanbu-samuraj.
En samuraj från Nanbu...
...låter inte fru och barn hindra honom från att göra sin plikt.
När Nanbu slåss kommerjag att stå i det första ledet.
Jag uppskattar verkligen omtanken...
.... Men jag kommer aldrig att svika min plikt.
Yoshimura!
Saito-sensei...
Jag tackar ödmjukast.
Han var en sann samuraj.
Fienden!
Eld upphör!
Dra era svärd!
Slåss eller dö!
Hugg ner dem!
Tillbaka!
Framåt!
Kejsarens fana!
Vi tillhör den kejserliga armén! Dra er tillbaka!
Inga rebeller kommer att skonas!
Är vi rebeller nu?
Tillbaka!
- Gör inte motstånd! - Hijikata-sensei. Är vi rebeller nu?
Vänta. Stanna och slåss.
Jag är Kanichiro Yoshimura från Shinsengumi!
Jag tjänar Tokugawashogunen.
Jag vill inte kämpa mot hans kejserliga majestät-
- men det är min plikt att slåss.
Jag kämpar mot er!
Yoshimura!
Dö inte!
Yoshimura!
Dö inte, Yoshimura!
Yoshimura!
Yoshimura...
Kände ni Yoshimura-sensei?
Jag antar att han dog vid Toba-Fushimi.
Nej.
Är han fortfarande vid liv?
Efter slaget hade de sydvästra klanerna övertaget.
Min far, Jiroemon Ono...
...hade skickats till Osaka...
...för att hjälpa vår klan genom krisen.
Jag anhåller om att få tala. Shogunen har flytt från Osaka.
Han har lämnat sin armé och är på väg till Edo.
Vi vet vem som vinner nu.
Antingen stöder vi kejsaren eller så blir vi krossade med Tokugawa.
- Jag instämmer! - Lugna ner er.
Annars sprider sig oron i leden.
Vi måste hålla oss neutrala-
- och inte välja sida. Vi klär oss som vanligt och förstärker porten.
Vi hjälper inte soldater på flykt-
- och säger inget om krigets utgång.
Är det förstått?
Det var då som Yoshimura- sensei dök upp.
Kanichiro?
- Är Yoshimura här? - Ja.
Han befinner sig vid porten, och han är svårt sårad.
Yoshimura?
Vad ska vi göra?
- För in honom i trädgården. - Javisst!
Varför skulle han dyka upp nu?
Varför?
Dåre! Du borde skämmas.
Yoshimura!
Jiroemon-dono...
Slaget kanske var...
...ett totalt nederlag.
Men att dö så här...
...vore meningslöst.
Om jag får vill jag gärna tjäna mitt eget rike igen.
Jag vill gärna återvända dit.
Nu?
En riktig Nanbu-samuraj-
- skulle återvända till Shinsengumi och dö som en man.
- Jag ber er. - Yoshimura...
Med tanke på vad du har gjort-
- kan jag inte be klanen att låta dig återvända.
Bara tills mina sår har läkts.
Gör det för alla de år som vi var vänner.
Till alla män i alla klaner!
Lämna över alla rebeller till den kejserliga armén.
Om ni gömmer dem kommer er klan att krossas.
Yoshimura...
Du är en skamfläck.
Vi lämnar dig nu.
Ta ditt liv.
Det är inte underhållning. Försvinn!
Jag är ledsen, Sasuke.
Kanichiro...
Varför slogs ni vid Toba-Fushimi?
Varför anslöt ni er inte till shogunen i Osaka?
Tillsammans kunde ni ha haft en chans.
Hur ska du kunna ta dig nånstans i det skick som du är nu?
Det var...
...min plikt att slåss.
Det är sant att vi förlorade...
...men jag är inte död än.
Så länge jag lever...
...vill jag återvända till Morioka.
Jag vill träffa Shizu...
...och mina barn.
Nanbu är mitt hem.
Du väger lätt i jämförelse med hela Nanbu.
Jag skulle gärna dö för dig.
Men jag kan inte låta Nanbu utmana kejsaren bara för din skull.
Ditt svärd duger inte längre.
Jag ska ge dig mitt.
Det smiddes av Yamato no Kami Yasusada.
Skär upp magen och dö som en samuraj.
Hjälp honom, far.
Herre?
Det är inte rätt att dö med tom mage.
Jag ska ge honom lite mat.
Jag tänkte inte på det. Jag beklagar.
Jag tar hand om det.
Jag kom precis på det själv.
Ge honom lite varmt vatten också.
Snöar det...
...i Nanbu just nu?
Pudersnö...
Kära nån...
Vad händer nu?
Varsågod.
Det här riset...
...kommer från Nanbu.
Nanburis.
Det är så gott.
Det vattnas i munnen bara jag tänker på det.
Smaka på det.
Ta god tid på dig.
Tack så mycket.
Först av allt...
En ryo...
...för ett obi-skärp åt Shizu.
En ryo...
...för Mitsu inför dockfestivalen.
Den här är för kläder åt Keijiro.
Ser man på...
Jag ville köpa ett svärd åt Kaichiro...
...men jag har inte tillräckligt mycket pengar.
Kaichiro...
Du grät aldrig över något.
Jag förtjänade inte att få en son som du.
Kaichiro och Mitsu...
...och Keijiro, som jag aldrig har sett...
Jag vill...
...hålla om er.
Shizu...
Vad gör du just nu?
Kan du höra orden från mitt hjärta...
...som jag aldrig kunde uttrycka i ord?
Jag blev...
...vansinnigt förälskad i dig.
Jag försökte, så mycketjag bara kunde.
Jag gjorde alltjag kunde.
Du tar väl inte illa upp?
Shizu?
Gör det något om jag...
...dödar mig själv?
Förlåt mig.
Jag kan höra Mitsu sjunga...
...med sin underbara röst.
Mitsu...
Jag släppte dig aldrig ur mina tankar.
Inte en enda dag.
Det är som om...
...du var den enda...
...som jag aldrig lämnade, inte ens för en stund.
Så Mitsu...
...även om jag begår harakiri...
...kommerjag aldrig att lämna dig ensam.
Nu ska jag dö.
Shizu...
Kaichiro...
Mitsu...
Keijiro...
Jag ska varken till helvetet-
- eller himlen.
Jag...
...kommer att vara hos er.
Varenda sekund...
...ska jag vara med er.
Jag var där när Yoshimura- sensei dog.
Herre...
FÖR DESSA SAKER TILL MITT HEM
Han använde inte svärdet!
Du åt aldrig av riset...
...din envisa sate!
Kaichiro!
Ät.
Det är Nanburis.
Från Morioka, där Kitakamifloden flyter fram.
Ät.
Kanichiro...
På grund av dig...
...kommer Shizu och barnen att kunna äta sig mätta.
Det är din tur nu.
Du drömde om Nanburis.
Ät, Kanichiro.
Det är gott.
Kanichiro!
Han var en av Tokugawas förposter-
- och han kämpade väl.
I stället för att leva med skammen-
- valde han att begå harakiri.
Gjorde han det frivilligt?
Det stämmer.
Han avstod från att ha en sekundant-
- och visade stort mod när han skar upp sin mage.
- Använde han det svärdet? - Nej.
Han ville att du skulle få det.
Han ville inte befläcka det-
- så han använde ett annat.
Jag förstår.
Min make...
Jag tackar dig.
Du arbetade så hårt...
...för att försörja oss.
Tack så mycket.
Så det var det som hände...
Att be honom göra det måste ha krossat er fars hjärta.
Efter den händelsen...
...förändrades min far.
De får inte bli den kejserliga armén.
De sydvästra klanerna drog ut i krig. Det är de som är rebellerna.
Han hade alltid varit försiktig.
Men när Akita gick över till de sydvästra klanerna-
- ledde han angreppet på dem.
Jag begär att samurajerna från Nanbu gör sin plikt.
Som jag ser det-
- ville han själv dö i strid.
Tyvärr fick han som han ville.
Jag önskar er all lycka.
Chiaki-dono.
Kaichiro...
Jag reser till Hakodate för att slåss.
- Vid fästningen där? - Ja.
Du kommer inte tillbaka levande.
Jag bryr mig inte.
Varför reser du dit om du vet att du inte kommer tillbaka?
Det är en Nanbu-samurajs plikt att slåss till sista blodsdroppen.
Res inte! Res inte!
Mitsu...
Du kan inte hindra honom.
Ni behöver inte följa mig längre, Chiaki-dono. Tack.
Det här är rent källvatten.
Låt oss dricka av det.
Drick från mina händer.
Nu får du dricka från mina.
Varsågod.
Jag kan inte ta emot det.
Alla andra gör allt för att hålla sig vid liv...
...men du kommer att dö.
Du är bara sexton år. Du har knappt fått leva än.
Varför måste du dö?
Chiaki-dono...
Jag kan inte låta min älskade far inträda i dödsriket ensam.
Jag ber dig att dricka.
Kaichiro...
Dö inte!
Kaichiro!
Chiaki...
Chiaki!
Kaichiro...
Dö inte...
Dö inte!
Bror! Res inte!
Jag har inget val, Mitsu.
Bror!
Var snäll och ta hand om henne.
Jag ska i väg och kämpa för Nanbu.
Bror! Bror!
Bror!
Kaichiro återvände aldrig till Morioka.
Han dog i slaget vid Hakodate.
- Bror! - Mitsu!
Jag får bli din storebror nu.
Och senare gifte jag mig med Mitsu.
- Så därja. Då var det klart. - Bra.
Ursäkta att det dröjde.
Det är nog inte något allvarligt. Bara en förkylning.
Jag har gjort i ordning lite medicin.
Ge honom det efter måltider och se till att han vilar mycket.
Se till att ta medicinen.
Jag tackar ödmjukast, Yoshimura-sensei.
Nåväl...
Tack för hjälpen.
Ta hand om er.
Kom nu.
Morioka i Nanbu. Det är en vacker plats.
I söder ligger Hayachine...
...med Nansho och Azumane i väst.
I norr ligger lwate och Himekami.
Från de höga bergen...
- Bär mig, farfar. - Nej! En samuraj går.
Ja.
Det är en underskön plats.
Det finns inget liknande i hela Japan.
Jag önskar er all lycka.
Mitsu har förlorat så många av sina närstående...
...att hon vägrar släppa min hand när hon sover.
Jag kan inte förklara hur mycket Mitsu har hjälpt mig.
Efter att min far dog i strid...
...stämplades min familj som rebeller.
Men det kanske var tur, för det gjorde att jag kunde äkta Mitsu.
Sasuke har blivit ledare för ett spelsyndikat-
- och ser till att hjälpa oss.
Mitsu och jag har beslutat att flytta till Manchuriet-
- och arbeta som läkare där.
Vi ska färdas över havet till det tomma landet-
- och göra vårt bästa där.
Morioka i Nanbu. Det är en underskön plats.
Det finns inget liknande i Japan.
I Morioka klyver körsbärsblommorna sten för att kunna blomma.
I Morioka blommar magnolian även när den är vänd mot norr.
Var före er tid.
Ta för er och blomma.
Översättning: Broadcast Text Stockholm, 2003
Filmen tillägnas klipparen Isao Tomita, som avled innan filmen var klar.